![VÉGET ÉRT EGY FEJEZET](uploads/stamps/web/veget-ert-egy-fejezet-1611582781.jpg)
Utolsó előadásához érkezett a még 2012-ben benyújtott, majd 2013-ban meglepetésszerűen a süllyesztőből előhúzott, végül 2014 és 2015-ben megvalósított TÁMOP „Film-színház-muzsikálás” projektünk, melynek során fel volt adva a lecke előadóinknak, ugyanis óvodától, általános iskolán keresztül a középiskolásokig kellett bemutatókat tartanunk. Az Általános Iskolákban ugye bevezetésre került a Médiaismeret valamint a Vizuális kultúra oktatás, igaz a fent említett dátum óta néhányszor újragondolták az Oktatási Minisztériumban, minden esetre mi megpróbáltunk egy bevezetés a filmnyelvbe gyorstalpalót összeállítani, még pedig eleinte szöveg nélküli, úgynevezett nódialóg filmek bemutatásával (Szalontüdő, Maestro, Finálé). A vetített filmek között animációs, fikciós és kísérleti filmek is helyet kaptak, majd pedig felmértük, hogy mennyire tudtak figyelni a részletekre, de itt már komolyabb kérdésekkel. A vetítés végén kisebb csoportokra oszlottak a résztvevők és egy játékos kvíz formájában elevenítettük fel a filmeket, végül megpróbáltuk megfejteni az üzeneteket! Mivel 2020-ban a fenntartási időszak végéhez értünk, úgy gondoltuk egy kicsit lazábbra engedjük a gyeplőt, nem úgy, mint főhősünk Winnetou, a Meszkaleró! A hajósi nyári tábor tematikája ugyanis ez volt az idén, így aztán meglovagolva az NDK western és Gojko Mitic hőskorát, erre építettük a későbbi előadásokat az összes helyszínen. Az első vetítésen egy kis bevezetés a kelet-európai indián kultúrába jelszóval meséltünk néhány kulissza titkot a fiatalságnak, aztán nem meglepő módon rögtön műsorra tűztük a Winnetou című 1963-as klasszikust (melyből azután minden évben készült egy epizód és valamennyi elérhető online magyar szinkronnal), amiben még Pierre Brice játszotta a főszerepet, aztán következett az NDK western aranykora és a főszerepben őt váltó, a keleti blokkban méltán világhírű Gojko Mitic, mégis csak jugoszláv, és igaz, hogy Berlinben lakik, de természetesen a keleti oldalon… A 70-es, 80-as években a szocialista blokk mozivásznain nem Pókember volt a példakép, hanem a kommunista rendszer indiánja, Gojko Mitic. Winnetou, Sólyom, Osceola, Ulzana és Tecumseh megformálója. Olyan hűen alakította a filmvásznon az általa megformált indián harcosokat, hogy az iskolai farsangokon a fiúk miatta öltöztek indiánnak a szocialista tábor országaiban. A 2016-ban újraforgatott, három részes Winnetouban is szerepet kapott. 76 évesen ő alakította az apacs legenda édesapját, Incsu-csunnát. Maga a helyszín tökéletesen ismerős lehetett Miticnek, hiszen az új epizódokat ugyanott forgatták, ahol az 50 évvel korábbi sorozatot, vagyis Horvátország vadregényes tájain. Erre egyébként szintén elkezdett egy iparág épülni, az úgynevezett Winnetou-land, olyannyira, hogy mindjárt több ilyen is megnyílt a horvátoknál, persze valamennyi eredetiként. Mitic később azt nyilatkozta, ma már nem vállalna indián szerepet, mert úgy tartja, a mai gyerekek már nem indián hősökre vágynak. Pedig talán a mostani világ ifjainak is példát mutathatna Sólyomként, Ulzanaként vagy éppen Tokei-ihtóként. Az indiánosdi folytatásaként immár a szakmári iskolásoknak egy komolyabb és egy viccesebb oldaláról is szerettük volna körbejárni a témát, így aztán levetítettük nekik Simonyi Balázs: Indián című rövidfilmjét, mely kicsit visszautalva a jugoszláv vadnyugatra, a végóráit élő szocializmus idején játszódik. A kortárs magyar film egyik legtehetségesebb fiatalja – korábban többek között az Originál lágerrel,a (terep)Szemlével, az Egy szavazattal bizonyított – Simonyi Balázs félórás opusza egy úttörőtáborában játszódik, és hőse az indiánosdit nem játékként, hanem halálosan komolyan űző tízévesforma kisfiú, Galambos (a fiúknak, akár a börtönben a raboknak, csak vezetéknevük van a filmben). Nem mellékesen megjegyzem, hogy a filmben felejthetetlen epizódszerepben felbukkan 2 Gábeli gyerek is. Végül következett a beharangozott viccesebb műfajban jeleskedő L'art pour L'art Társulat, akiknél visszatérő motívumként jelennek meg az indiánok, így aztán nem kevesebb, mint 3 kommentált Diavetítés következett valamint mindennek a teteje: a Winnetou videoklip, mely szerint főhősünk a prérin sose lovagolt. Persze nem felejtkeztünk meg a legfiatalabb korosztályról sem és nekik pedig összegyűjtöttünk két epizódot a Lolka és Bolka a vadnyugaton sorozatból, melyből aztán kérdezhettük a kicsiket. Köszönjük a lehetőséget, utoljára találkoztunk 2020-ban, ezennel tehát „Véget ért egy fejezet”, de bölcsebb megközelítésben a vég lehet egy új kezdet is.